Логан!
Здрасти, Макс. - Здрасти. Негово Светейшество тук ли е?
Не. - Трябваше да ходим някъде.
Закъсняваме. Къде е? - Не знам. Каза, че ще се върне по-късно.
Странно. Каза, че е свободен да се пошляем малко.
Не знам какво става. Не е на себе си последните няколко дена.
Трудно е да си Месия. Поздрави го от мен. - Къде щяхте да ходите?
Демонстрация на Киото Лейкърс. Знаеш, Логан колко е запален по баскетбола.
Скалпелите ме направиха добра и за това. - Забрави Логан, аз ще отида с теб.
Забавлявай се. - Макс, сигурна ли си?
Не съм голяма фенка на спорта.
Благодаря. - Няма проблем.
Къде е картината от там? - Продаде я.
Продал я?
Сигурно му е омръзнала.
До скоро.
Благодаря за билетите. - Няма защо.
Влезте.
Ето парите. Скоро и останалото.
10,000 е за първата консултация. По 5,000 за всеки следващ сеанс.
Множко е. - Можете да си го позволите.
Повечето от пациентите ми не могат.
Съблечете се, моля.
Преди шест месеца куршум е засегнал гръб- начния ви стълб под осмия торакален прешлен,
и е причинил пълна загуба на подвижност в долните крайници.
Миналата седмица внезапно сте почувствал усещане в краката си
и в крайна сметка сте проходил отново.
Точно така.
С други думи - чудо. - Може и така да се каже.
Възможно е, ако не бях видяла резултатите от кръвните проби.
Бихте ли седнал, моля.
По някакъв начин сте получил кръв обогатена със стволови клетки.
Не искам да знам как и откъде. Ваша си работа,
Вероятно сте я купил. - Вероятно.
Стволовите клетки са регенерирали тъканите на нервите и мускулите,
и са дали обнадеждаващи резултати в началото.
Но сега ви е трудно да стоите прав, и ходенето е изключително болезнено.
Точно така. Какво става?
Намесила се е имунната ви система, атакувала е стволовите клетки
и отхвърля новоформираната тъкан.
Значи има шанс отново да се върна в инвалидния стол?
Освен ако не спрем защитата на тялото ви, вашата основна двигателна функция
ще продължи да се влошава, да.
Ами, тогава, хм...
Не ме е грижа колко ще струва или какво ще правите... изправете ме на крака.
Ангел от мрака 1х15 Женско Затруднение
Превод: bongo2199 (http://subs.unacs.bg)
Искаш ли да поиграем билярд при Краш?
Яде ли ти се пица?
Щурмоваците от черния хеликоптер се отбиха,
питаха за млада трансгенетична машина за убийства.
Казах, че си излязла.
А?
Ще му се обадиш ли? - На кого?
Логан. - Защо да се обаждам на Логан?
За това, че развали вечерта ти. - Не е развалил вечерта ми.
Не може да развали вечерта ми, дори и да иска. Вечерта ми си е чудесна.
Както кажеш. Аз се махам.
Приятна вечер.
Набрахте номера, който ви трябваше. Няма ме. Оставете съобщение.
Не се обади, не остави съобщение, не отговори на обаждането ми, напълно ме отбягва.
Никога не подценявай нехайството на трикракия пол.
Имам странното чувство, че нещо става. - Бърза доставка, Клиф Роуд 15.
Вече не е в инвалидния стол, а момчетата обичат да мамят.
Не говоря за това. - Знам, че не искаш да го чуеш,
но това правят. Както се попипват когато са нетърпеливи.
Логан може да отиде където си иска и да прави каквото си поиска, с който и да е. Не ми пука.
Да бе. - Не сме така.
Само това говориш. Не искам да те наранят.
Дано не е в някаква беда. - Сигурно е излязъл да чукне нещо.
При теб звучи така, сякаш само за това мислят момчетата, а това не го вярвам.
А тя отваря вратата, за да се подпише - без сутиен.
О, да.
Доказателство.
Г-жа Морено, как сте днес? - Единия крак пред другия, нали знаеш?
Много добре. - Здрасти, непознати.
Здрасти, Макс.
Няма ли "Съжалявам, че ти вързах тенекия, но спасявах света от роботи,
ще ми простиш ли" или пък "Забравих, приеми извиненията ми"?
Да, изникна нещо. - Добре ли си?
Прекрасно. - В настроение за храна с женска? Гладна съм.
Някой друг път. Закъснявам за среща.
Добре.
Какво се е случило с картината в коридора? Блинг каза, че си я продал.
Да.
Мислех, че я обичаш. Нали беше останала от майка ти?
Ами... омръзна ми. Трябва да бързам за срещата. До скоро.
Разбира се.
Нервен ли си? - Не харесвам игли.
Или височини. Или паяци. Какво има вътре?
Подтиска имунната система.
Използваме това с интезивна физиотерапия и биохимична манипулация
за да защитим нервните клетки, които са се възстановили.
Докато действа. - Имала съм успехи в миналото.
Най-голямата трудност е преобразуването на синаптичните връзки
и тренировката на неповредените CNS неврони да се адаптират към различни сигнали.
Би ли завъртял педалите?
Не е нова наука. Произлиза от Медицинския Колеж "Хайого" в Япония
от края на миналия век. Аз я доведох до логическия завършек.
Лека нощ. - Не се обезсърчавай, нали?
Утре ще опитаме пак.
Бях забравила. Какво искаш?
Питам се защо някой, заклел се да облекчава страданието носи оръжие.
Дори лекарите имат право да се защитават.
Оръжията ме изнервят.
Защо човекът, който беше тук, идва да те види?
Нямам право да обсъждам състоянието му. - Какво състояние?
Питай него. Не си ли чувала за тайната между лекар и пациент?
Не знам каква е тайната тук, но няма за какво да се среща с теб приятелят ми.
Може би ще ти трябва и друго мнение. - В това бунище ли?
Сигурно имаш страхотна клиентела. - Тръгни си, преди да съм извикала полицията.
Джейс?
Защо войник от Мантикор се опитва да те убие?
За какво говориш? Коя си ти?
Някоя, която те опази от смъртта.
Но не е късно. Още не съм решила.
Знаеш ли как се изпират парите?
Добре. Ще го предам на Само Очите, сигурен съм, че ще се заеме веднага.
Защо по дяволите го направи? - Трябва да поговорим.
Това беше информатор с доказателство как полицията заграбва парите на...
Какво ти се е случило?
Разкажи ми за д-р Вертес. - Моля?
Зная, че си неин пациент. Проследих те до кабинета и.
Проследила си ме? И защо?
Държеше се странно и бях разтревожена. С причина.
Благодаря за загрижеността, но ще съм благодарен да не си вреш носа в работите ми.
Всичко е наред. - Наистина ли?
Наистина.
Тогава защо убиец X5 се опита да убие д-р Вертес преди малко?
Какво? Тя добре ли е? - Да, благодарение на мен,
нейният трансгенетичен ангел пазител.
Нямаш си представа в какво си се забъркал.
Д-р Вертес е от Мантикор.
Зная.
Знаеш?
Ще ми разясниш ли? - Прекарах шест месеца
търсейки каквото и да е за Мантикор, за да ти помогна да откриеш другите.
И си забравил да ми кажеш, че Булката на Менгеле е била тук?
Не всичко, което правя е твоя работа. - Намирането на един от блестящите садисти,
които експериментираха върху нас със сигурност е моя работа.
Нека се опитам да ти го обясня. - Направи го.
Независимо какво е правела д-р Вертес, тя е единствения човек на планетата,
който може да ми помогне да не се върна в инвалидния стол.
За какво говориш? Ако ти трябва още едно кръвопреливане, просто попитай.
Няма да помогне. Тялото ми отхвърля твоите кръвни клетки.
Нервите в гръбначния ми стълб се разнищват с бързината с която се възстановиха.
Ще разберем в следващите 48 часа дали лечението работи,
дали ще продължа да ходя.
Не знаех. - Никой от нас не можеше да знае.
Къде е Вертес сега?
В безопасната квартира.
Виж, Макс...
Не исках да ти казвам, поради много причини.
Логан!
Недей!
Ще се справя.
Да те питам, по лесно ли ти е когато съм в инвалидния стол?
Хайде. Да отидем при нея.
Съжалявам. - Разбирам.
Не съм убеден.
Почувствах какво е да си отново нормален човек, да си цял и завършен.
Винаги си бил такъв за мен.
Да не съм в инвалидния стол, само това има значение за мен. Само това.
И ако пак се върна в него...
да кажем, че няма да свърша живота си така.
Бях наета от Мантикор веднага след Джон Хопкинс.
Казаха, че ще работя върху изследване за двигателните функции,
че финансирането няма да е проблем.
Това беше преди Пулса, разбира се.
Работех върху сериите X3 до предварителните етапи на X7,
лекуване на нараняванията най-вече.
Провеждах и медицински експерименти.
Като чупене на ръце и крака на малки деца?
Вашите опитни зайчета. Такива ли експерименти?
Провеждах проучване как да се ускори остеорегенерацията.
Проучване, което ми позволява да помогна на приятеля ви.
Преместих се от Мантикор. Вече не издържах.
Отидох в Ел Салвадор, или това, което беше Ел Салвадор преди нахлуването,
И се занимавах с благотворителност. - Какъв хуманитарист!
Защо искат да те убият? - Страхуват се, че може да ме купят...
и да продам информацията зад граница.
В началото, се въздържаха с премахването на Мозъчния Тръст на Мантикор.
Вернер Стуцман умря в инцидент с лодка. Колата на Леополд Пейсън падна от скала.
Поне дузина от нас са починали през последните шест години.
Промених името си и станах по-внимателна с кого работя, с кого общувам.
Мислех, че съм извън радара им. Очевидно не.
Не е нужно да питам от къде са твоите стволови клетки.
Онова момиче, Джейс, тя беше една от X5, които останаха след като избягахме.
И беше препрограмирана. - Препрограмирана как?
Като командващи, X5 трябваше да могат да действат независимо,
но след бягството, се разбра, че сте проектирани с твърде голяма независимост.
Така че те бяха опростени. - Опростени как?
За моя радост, не работех в отдела по невропсихика.
Мога да ви препоръчам на един колега в Токио, който е запознат с разработките ми.
И очевидно, ще възстановя парите ти. - Какво искаш да кажеш?
Не мисля да оставам в Сиатъл.
Аз ще се погрижа за X5. Вие ще се погрижите той да получи нужното му лечение.
Не мога да се върна в клиниката сега, когато знаят къде е.
Ще си в безопасност в клиниката си.
Имаш думата ми.
X5 не падат така без борба. Какво и има?
Бременна е.
Нали няма да изгуби бебето.
И двамата са добре. Бебето е като майка си: жилаво.
Убиец X5 ще създава семейство.
Как е станало? - По обичайния начин, подозирам.
Мантикор се е отпуснал откакто съм била там.
Бащата не е трансгенетичен -
мъжките X5 са дозирани с лекарства за родилен контрол, както повечето от женските.
Само на някои от по-старите са запазени нормалните физ. цикли заради проучванията.
Нечовешки, суперчовешки, каква е разликата?
Всички сме просто лабораторни плъхове за вас.
Докторката е правела съмнителни неща... - Опитай с жалки.
...но спаси едно бебе, грижи се за евентуалния си убиец,
и е единствената на която разчитам да ме държи на крака.
И трябва ли да съм вежлива с нея? - Обмисли вероятността,
че не всички замесени с Мантикор са лоши.
Ще се съгласим, че няма да сме съгласни за това.
Откъде да знаем, че съученичката ти все още не ни е издала на Лайдекър?
Тя е на тайна операция, минимален контакт с базата докато изпълни задачата.
Стандартна процедура. - Макс, трябва да ти кажа,
че и на мен никак не ми харесва тя да е тук.
Взето е под внимание.
Спокойно, Джейс.
Ще те убия, ако не ми оставиш избор.
Но трябва да се запиташ, искаш ли и бебето ти да умре?
Не знам за какво говориш. - Бременна си, Джейс.
Докторката каза, че всичко е наред, но ти трябва почивка.
Това да не е някаква психо-операция,
където сломявате волята на затворника, като го карате да вярва в нещо измислено?
Само дето е истина.
Ти си побъркана.
Какво направи?
Била си доброволка за това назначение, за да се измъкнеш от Мантикор?
Да си купиш малко време, докато обмислиш какво да правиш?
Знаеш какво ще ти направят за това - да не говорим какво ще стане с бебето.
Ще вземат детето ти и никога няма да го видиш.
Също като с майките ни.
Това ли искаш за детето си?
Значение има само да довърша задачата.
Остани достатъчно дълго в света, и ще разбереш, че всичко е точно обратното.
Всичко друго има значение, само не и задачата.
Няма да изменя на всичко в което вярвам, както направи ти.
Ти предаде всички нас, твоите братя и сестри.
Аз не съм врагът, Джейс.
Ще изпълня задачата си и ще се върна в базата.
Ще се предам на Военното Командване.
И ще приема каквото и дисциплинарно наказание да ми наложат.
Това нещо гори.
Това е невропептид наречен Субстанция PK,
синтетична комбинация от аминокиселини - хидрокситриптамин и тиротропин.
От това не ме боли по-малко.
Мога да ти дам болкоуспокояващи, но ще намали ефекта на лекарството.
Никакви болкоуспокояващи.
Пускам машината.
Твърде бързо?
Продължавай.
Ще опитаме друг път. - Не!
Достатъчно.
Възстановен си.
Бебето мърда ли?
Още е рано.
Липсва ли ти? Бащата, имам предвид.
Казва се Виктор.
Лаборант е в базата.
Съжаляваш ли, че напусна Мантикор?
Нито веднъж. - Щастлива ли си тук?
В свят който е мръсен, болен, развален?
Той е всичко това. Но поне мога да избирам как да живея живота си.
Не завися от някакво Военно Командване. Нарича се свобода.
Спести ми пропагандата.
Мислиш ли, че някой в Мантикор ще те пита дали искаш да задържиш бебето?
Въобще няма да стане дума. Ще ти дадат заповед.
И аз ще я изпълня. - И ще се намразиш заради това.
Защото това което не ти казват е, че ти си повече от някакъв войник.
Ти си човешко същество, със свободна воля.
Лесно ти е да го кажеш.
Не си завързана.
Сигурна ли си, че няма да те убия? - Не съм.
Ще ти помогна, Джейс, ако ми позволиш.
Здравей, Дек. - Адриана. Каква изненада.
Представям си, след това, което се опитваш да ми сториш.
Не е лично.
Пиехме кафе заедно, а сега трябва да мина през всичко това за да ти се обадя.
Ако ще се молиш, всички заповеди са вече подписани. Не зависи от мен.
Но ако искаш да се предадеш, мога да използвам тялото ти за изследване.
Едно време го използваше за много повече неща.
Вече е минало. - Обаждам се за сделка, Дек, не да моля.
Какво имаш да ми предложиш, а аз да го искам?
Това, което не знаеш е, че твоят X5, който изпрати да ме убие се е отклонил от служба.
Защото е в първото тримесечие. - Слушам те.
Какво ще кажеш да ти я върна, заедно с едно X5 което избяга през '09?
Адриана, току що си купи един милион рождени дни.
Добро утро.
Джейс реши да смени отбора. - Просто така.
Не че има голям избор. Да си изтощен означава край с кариерата в Мантикор.
Освен това, иска да запази бебето.
Можем ли да вярваме на думата и?
Като се махнеш от онова място, вкусиш малко от свободата и светът вече е различен.
Ще можеш ли да я изкараш от страната? - Няма да е проблем.
Ще дишам по спокойно, когато разбера, че тя и Вертес са в различни времеви зони.
Точно така. - Къде е сега?
В безопасната квартира. - Оставила си я сама?
Логан, знам какво преживява. Вярвам и.
Как са ти краката?
Още треперят. Но имам среща с Вертес следобяд.
Животът е прекрасен. По-добре да изчезвам преди да съм загубила работата си.
В шибана ситуация си, войнико. - Да, сър.
Ще ми обясниш ли защо?
Защото съм глупачка. Толкова съм глупава, че ще са нужни десет Божествени Провидения
за да ме възвисят до височината на блаженото невежество, сър.
Какво да правя сега с теб? - Не трябва да размишлявам за това, сър.
Дяволски права си.
Мисията ти беше да елиминираш тази личност тук.
Мисията завършена.
Толкова трудно ли беше?
Не, сър. Разрешете да говоря, сър.
Разрешението отказано.
Настоящето ти медицинско състояниеие ни дава... уникална възможност за изследване.
Имаш ли нещо против да направя лимонада от лимоните, които ми донесе?
Не, сър. - Добре.
Искаше нещо да кажеш.
Никога не съм имала намерение да изоставя задачата.
Като пленник на избягалата X5, престорих се, че съдействам за да спечеля доверието и,
и да се прегрупирам.
Ще бъдеш разпитана от Командването за твоята дейност,
както и за дейността на други личности
които са спомогнали за неразрешеното ти медицинско състояние.
Да, сър. - Но... но точно сега,
Избягалият X5 е най-големия ни приоритет.
Върни се към задълженията си, войнико.
Давай, Скечи!
Три минути, тридесет секунди!
Тоя има страшни умения! - Зная!
Хайде! Хайде! Обратно на работа!
Макс, аз съм. - Какво е станало?
Боли и започнах да кървя. Уплашена съм.
Тръгвам. Спокойно, легни и ще ти доведем доктор.
Тук е Ръководител. Готови да запечатате периметъра.
Разбрано, Ръководител.
Ето. Бърза доставка. Я, говоря си сам.
Имаме визуален контакт с обекта.
Не мърдайте докато не дам команда. На какво разстояние е, Браво?
200 метра и приближава бързо. - В готовност.
Ще издадеш ли заповед 10-0-6? - Не. Няма.
Тя разреши използването на смъртоносна сила. - Не ми пука какво е разрешила.
Не е нейното шоу. Все още е мое, и ще бъде по моя начин.
50 метра и приближава.
Бягай и се спасявай.
Обекта сменя направлението си, сър.
Започнете преследване.
Върни се на мястото си, войнико. Не се подчиняваш на пряка заповед.
X5 прекъсна комуникацията. Свалете я.
Надявам се да обясниш това в доклада си,
защото ще е една много вбесена дама.
Не са най-добрите новини.
Би могъл да се досетиш, че Вертес е познавала Лайдекър и не може да и се вярва.
Ти би могла да се досетиш.
Не е единствения доктор, който знае за това лечение.
Само до нея имах достъп.
Поне ти си добре.
Съжалявам, Логан.
Къде е Джейс? - Скрила съм я при мен.
Дадох и нова самоличност. Заминава за Мексико довечера.
Благодаря. - Няма защо.
Трябва да се отбиеш до клиниката и да вземеш медицинските ми данни.
Ще те разкрият, ако Лайдекър разбере за трансгенетичния ми донор.
Правилно.
Логан?
Ще се оправиш.
Да. - До скоро.
Да. До скоро.
Да не съм в инвалидния стол, само това има значение.
Да кажем, че няма да свърша живота си така.
Г-жа Морено?
Не мърдайте. Ще извикам Бърза Помощ.
Може би... ще е по-добре ако... умра.
Да не говорим безсмислици, нали?
Не знаеш. Млад си.
Имаш за какво да живееш,
но аз... Аз съм твърде стара.
Ще ви помоля да не говорите така, г-жо Морено.
Логан! Логан!
Логан!
Помослих си... Уплаших се... линейката.
Всичко е наред.
Имаше малък инцидент на горния етаж.
Г-жа Морено беше паднала. Мивката в банята преляла.
Тя добре ли е?
Да. Ще се оправи.
Пари, гранични пропуски, паспорт,
и името на човека на Мексиканската граница е Раул.
Не мога да ти се отблагодаря.
Не трябва да ми благодариш. Погрижи се детето да има чудесен живот.
Ако можеш да предадеш нещо на Виктор...
Остави бащата на мен. Ако Лайдекър е разбрал кой е той, ще е опасно за теб.
Не можем да рискуваме.
Сякаш съм се събудила от кошмар.
Знам. Една от причините да не спя.
Обади се, дали е момче или момиче.
И в двата случая...
ще се казва Макс.
Дано Логан се оправи. Всъщност знам, че ще се оправи. Аз ще съм до него.
Само понякога се чудя, дали ме иска там.
Почти забравих... Точно преди 11 години, избягахме от Мантикор.
Когато си мисля за преживяното: доброто, лошото, и мъглата между тях...
Ами, няма да мисля за това. Само ще получа главоболие.
Доналд Лайдекър, където и да си, целуни генетично-подобреното ми дупе.
Зак, Брин, Джонди, Тинга и всички останали...
честита годишнина, деца.
Бебе. Кръстено на мен.
Това е страхотно.
Превод: bongo2199 (http://subs.unacs.bg)